EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
TIDLIGERE
Hvis du vover at hæve hovedet over prædikestolen,
vil domprovsten komme og give dig et gok i nødden.
Jeg udformer en mekanisk skikkelse,
der skal bære kjolen.
Vi skal afsløre hende til hr. Dipples fest.
De sagde, domprovsten vil sælge Pye Street.
Den grund er hundrede gange mere værd end den værdi.
Hvis de ryddede slummen, altså.
Sygdommen gør det for dem.
- Kender De ham? - Nej.
Men jeg kan vise dig, hvor han kom fra.
Gud græder for os...
...her i Westminster.
Hvor den blege rytter...
...vandrer.
Hvor Djævlens sværd...
...rammer os.
Hvor hans fæle
og ondsindede sygdom...
...spreder sig...
...i sjælen...
...hos alle, der vender ryggen...
...til Himlen.
Giv det her til præsten i Sankt Johns Kirke i Pye Street.
"Hvor Djævlens sværd...
...rammer os.
Hvor hans fæle
og ondsindede sygdom spreder sig i sjælen
hos alle, der vender ryggen til Himlen.
For det er djævlen, der er på spil her.
Den, som Gud forviste.
Og når Gud
i sin sorg og hævngerrighed har sat den fri
- for at straffe vor dårskab"... - Så er det nok!
Jeg har hørt rigeligt af det her.
De siger,
at vi selv har skylden...
...for alle disse rædsler omkring os?
De siger, at Gud selv straffer os for,
at vi lever vore liv?
Nej!
Sygdommen...
...er ikke Guds hånd. Det er ikke Djævlens værk.
Denne gift, her i Pye Street,
er i selve vandet.
Brønden er blevet forgiftet med vilje af menneskelige hænder!
Dette er ikke Guds ord.
Det er løgne,
talt i et løgnerhus!
Ti stille!
Hvad har De fundet ud af?
Et skib skulle være anløbet for tre uger siden med tømmer og is.
Det ankom aldrig.
Det er i sygdomskarantæne.
Det er det, vores døde ven var på.
De bragte sygdommen til London med vilje.
Hvor er mandskabet?
De er i karantæne på land.
Og hvor gik de i land?
Kom, så skal jeg vise Dem det.
Her kommer folk ikke i karantæne.
Her bliver de glemt.
De er deroppe.
MORTEM FIT VITAE
"Herren er min hyrde.
Selvom jeg går i mørkets dal,
frygter jeg intet ondt."
Vis dig.
Deres prædiken i dag var ikke til at ignorere.
Domprovstens?
Ved Gud, den almægtige.
Der er to lyde, et menneske laver, når han ved, det er forbi.
Enten nederlagets klynken.
Ikke engang et skrig, blot et hulk i halsen,
som et barn, der har mistet sin mor.
Så er der den anden lyd.
Som én, der klatrer op af en brønd,
men des mere han...
...trækker i rebet,
des hurtigere snurrer rebet ned.
De har et stærkt hjerte.
Flyt dig! Her, du der. Bagerst.
Bagerst! Gider du?
Kom her!
Åh, nej.
Nej!
Var det min skyld?
Morder!
- Kald på sognebetjentene! - Deroppe.
- Hvor er han? - Han er på taget!
Der!
Afsted, fang ham!
Kom! Derhenne!
Hvad så De?
Jeg så morderen.
Jeg så hans ansigt.
Jeg så ham. Jeg så manden flygte, hr. politiassistent.
Morderen, vi leder efter, er John Marlott.
Lyt til mig.
De gentager ikke det her for nogen,
før De gentager for Dem selv
- og besinder Dem på... - Jeg så ham selv.
- Det er John Marlott. - Det er besættelse,
og jeg vil ikke godtage det fra min bedste mand.
Gå hjem, Joseph.
De er fritaget for tjeneste indtil videre.
Hallo?
Jeg hørte en lyd.
Undskyld, hr. Dipple. Det er min skyld.
Har De det godt?
Jeg skræmte mig selv i mørket, herre. Det var alt.
Godnat.
Jeg ved, det er sent, men der er lige sket noget meget mærkeligt.
Joe, hvad er der galt?
Jeg så noget i aftes, som...
De tror, jeg er gal.
Kom.
Sæt dig herovre.
Nå...
Fortæl mig så, hvad du så.
Jeg så John Marlott.
- John Marlott? - Jeg ved, hvordan det lyder.
Men Marlott lever igen og myrder igen.
Jeg har...
Jeg har ingen forklaring udover mine øjne og ører.
Hvis du siger det, Joe, tror jeg på dig.
Det er tre år siden, Flora blev myrdet,
- og al den tid har været... - Det har gæret i dig, Joe.
Hver gang du siger hendes navn,
lægger du det bag dig, men dermed har du ikke sluttet fred.
Jeg svigtede hende, Queenie.
Jeg svigtede hende.
- Jeg skulle beskytte hende. - Du har ikke svigtet nogen.
Det var en rædsom hændelse.
Men du kunne ikke stoppe det, for ingen kunne.
Men denne gang kan jeg.
- Denne gang kan jeg stoppe ham. - Udmærket.
Og så befrier du dig selv.
For du har givet dig selv skylden for længe, Joseph Nightingale.
Du sagde, at noget skete i aftes?
Det er ikke noget.
Blot vinden i mørket og...
...min fjollede fantasi.
Tænk ikke mere på det.
Godmorgen.
Tak.
Jeg må bede Dem om en tjeneste.
Ja?
Jeg er blevet inviteret til en stor begivenhed i aften.
Invitationen er til to,
og jeg tænkte, De måske kunne gøre mig selskab.
Jeg har næppe evnerne til at blive accepteret i det selskab.
Heller ikke jeg, hr. Martins.
Tanken er noget overvældende.
Jeg føler, De er den eneste, der kunne forstå min nervøsitet.
Hvis De mangler passende tøj, kan jeg skaffe det.
Det gør det svært for mig at afslå.
Jeg står i gæld til Dem, så?
FREDERICK DIPPLE ANMODER FR. ESTHER ROSE OG EN GÆST OM SELSKAB
Sir Robert.
Min kære, hr. domprovsten.
- Hr. Renquist. - Hr. indenrigsminister.
Det er beklageligt, at den triste sag
med disse mord synes at vanskeliggøre vore bestræbelser mod samme mål.
Jeg giver aviserne skylden. De hælder benzin på bålet.
Faktisk er vi tæt på at pågribe den skyldige.
Jeg mener, endnu et mord fandt sted i Pye Street i går aftes.
Er det sandt?
Som sagt kan De være forvisset om at en anholdelse er nært forestående.
Om Gud vil det.
Vi skal sove tryggere i vore senge.
Om Gud vil det.
Venner, jeg mener, at for at gribe fremtiden...
...må man være modtagelig både for historiens realiteter...
...og for mulighederne...
...i det, der skal komme.
Til det formål beder jeg jer om at være åbne for implikationerne
af det, I skal se her i aften.
Nogle gange i livet...
...møder man folk, som forstår,
at skønhed ikke afhænger af øjnene, der ser,
men af noget langt dybere.
Bag konventionens lunkne antagelser.
Noget, der findes et sted, der, ganske imod forventning,
fjerner ens ånde.
MORTEM FIT VITAE
Undskyld mig, hr. Er De faret vild?
Hvad laver De herinde?
Det er hr. Dipples private værelse.
Min fejl.
Men på trods af denne lyse fremtid...
...er vores by fortsat...
...fortæret af fattigdommens...
...og sygdommens rasen. Og vi,
som sover trygt i vore senge, har en pligt overfor dem, der ikke gør.
Så i aften...
...er det mig et privilegium
at invitere jer til at deltage i den mest ekstraordinære mulighed.
At slutte jer til mig, når jeg
ved hjælp af domprovstens storsind
køber et stykke jord,
der omfatter den forpestede Pye Street
og de omkringliggende gyder,
for at investere i et bemærkelsesværdigt projekt,
som vil forvandle denne såkaldte "Djævlens Matrikel"...
...og give den tilbage til folk i London...
...renset.
Tak.
De har et ædelt mål, hr. Dipple.
Men jeg må dog bemærke, at De ikke kun omtaler kirkens ejendom,
men også kongens.
Tja, kongen har sat sit segl og givet sit royale bifald.
Har han?
Mordene har sat spørgsmålstegn
ved Deres evne til at opnå en kompleks række
af sociale reformer.
Hvorimod han, ligeud sagt, føler, at hr. Dipples ambitioner...
...er af en mere opnåelig karakter.
Det er et spørgsmål om kongens tillid.
Intet mere.
Hej, jeg har nogle nyheder, De kan trykke.
Hr. Marlott.
Er der et hjørne af London, hvor De næppe ville dukke op?
Dipple og Westminsters domprovst...
...smeder rænker for at rydde Pye Street før salget af grundstykket.
Vandforsyningen
er blevet forgiftet med vilje, og de ved det begge.
Jeg formoder, kirken har givet mig falske oplysninger.
Hvis det er tilfældet,
tror De så, at Lord Hervey stadig spiller en rolle i alt dette?
Jeg ved det ikke.
Hr. Marlott.
Hr. Marlott, jeg føler, vi kunne hjælpe hinanden.
Undskyld mig.
Fr. Rose. Lad mig følge Dem hjem.
De går vel ikke nu, håber jeg?
Nej, selvfølgelig ikke.
Frederick Dipple.
Jack Martins.
Ja.
Fr. Rose, jeg må tale med nogen, men vil De vente?
Jeg har en sag, jeg godt vil vende med Dem.
Selvfølgelig.
Hr. Martins.
Vær sød, fr. Rose.
- Hvad er nu så vigtigt? - Vi må gå.
Hr. Dipples bestræbelser...
...har forbryderiske intentioner.
Jeg er sikker på, at hr. Dipple kun har gode intentioner.
Jeg plejer ikke at vælge mellem mine venner, men...
Jeg ønsker ikke at gå endnu.
Undskyld mig.
Han mangler forfinelse.
En krave, måske.
Fr. Rose?
Undskyld, jeg vidste ikke, han ville fremkalde den sindsbevægelse.
Da min mand døde,
efterlod han mig med vores treårige søn.
Og da Sam var elleve,
blev han også taget.
Men livet er fuld af den slags.
Min sorg er ikke særlig.
Deres sorg definerer Dem ikke.
Jeg ser Deres styrke.
Det er ikke Dem at henvise den til mørket,
hvor den bliver betændt, forgifter Dem.
De tager fejl.
Jeg er aldeles forgiftet af den.
Jeg forstår.
Hele mit liv...
...har jeg været omgivet af døden.
Jeg har set mere end nogen person i live.
Men at kende sin sorg...
...er at have magt over den.
Jeg lever med min sorg hver dag.
Ja, men De tænker på din sorg som en svaghed.
Jeg må gå.
Jeg kan ikke længere se på dig.
Det er ikke fair for hende.
Esther, jeg kan ikke vågne op i morgen tidlig,
velvidende at du aldrig kommer tilbage til dette hus.
Jeg kommer tilbage.
Se, hvem der er vågen.
Har De fundet det, De søger, soldat?
Jeg tog fejl af Daniel Hervey.
Af alt.
Sådan, min gode dreng.
Føles ikke som en pligt, når det er overstået så hurtigt, vel?
Jeg traf ham i Dublin.
Den højeste mand i Irland.
De købte ham?
Jeg reddede ham, gjorde jeg.
Men ikke før idioterne havde skåret hans tunge ud.
Har De børn?
En datter.
Jeg har en datter.
Vil De se hende?
Hun er min glæde.
Gud ville tage hende, men jeg ville ikke have det.
Så jeg reddede hende.
Hun virker så levende.
Hun er i live.
Jeg taler med hende hver aften.
Hvor gammel er Deres datter?
Hun var treenhalv måned gammel.
Var?
Hun døde.
Men hun virker så levende for Dem.
Jeg kan ikke gøre for det, hr. Marlott.
De uønskede,
de monstrøse...
Jeg frelste alle, om muligt.
Hvorfor?
Fordi ingen andre vil.
Godmorgen, hr. politiinspektør.
Jeg tænkte, du kunne bruge en sund morgenmad.
Jeg kan ikke spise spejlæg, Queenie.
Jeg sagde ikke, du skulle have spejlæg.
Hvad skræmte dig forleden?
Det var bare en lyd i mørket.
Der er det her værelse, hvor han har alle sine opfindelser.
Og der var en ejendommelig bog...
...og en dør, der ikke kan låses op.
Det skræmmer mig bare.
Skræmt i mørket...
...som du var hver aften i Foundlings hjem.
Nej, det her var anderledes.
I går aftes, til festen, så jeg den her sære fyr,
og det virkede som om, han dukkede op lige der, hvor døren er.
Som om han prøvede at komme ind.
Var han ikke gæst til festen?
- Hvor er min anden støvle? - Nej.
Han var ikke gæst.
Han lod til at være faret vild.
Og han så heller ikke for rask ud,
som at solen ikke berører ham.
Lidt som dig, faktisk.
Hvad?
Dig. Du kunne godt trænge til at komme ud i den friske luft.
Du har ikke godt af at putte dig her.
Nå.
Du har heller ikke godt af det.
Se os engang, Joe.
To sider af samme mønt.
Kom. Drik dit æg.
Udmærket, gutter. Her er bæstet, vi er ude efter.
Westbrook, du står i spidsen.
Så er det ud af starthullerne.
Med mig!
Du er den sidste person, jeg ønsker at se her i dag.
- Jeg vil tilbage i tjeneste. - Ikke tale om. Gå hjem.
Hvad foregår der?
De anholder cirkuskæmpen for mordene.
Han bor omkring en kilometer fra Pye Street,
de siger, han passer på beskrivelsen.
Det er ikke rigtigt, Bircher, det er ikke ham.
Det er John Marlott.
Det virkede som om, han dukkede op lige der, hvor døren er.
Han lod til at være faret vild.
En fortabt sjæl.
Hvad er der galt? Er De bange for Deres skygge?
De er Daniel Hervey.
Hvem er De?
Marlott havde ret, hvad angår Dem.
Marlott?
De dræbte Flora.
Dræbte De Flora?
Gjorde De?
Udmærket, gutter.
Få ham tilbage.
Det er bare et barn!
Lad ham være!
Thomas!
Han er uskyldig,
og I ved det!
Jeg er ked af det.
Jeg er så ked af det.
Fred være med Dem.
Det var Dem.
Hvis det giver Dem fred, ja,
hun døde for min hånd.
Marlott.
Joseph.
Hvad ser De?
Sig mig, hvad ser De?
Tilgiv mig.
Jeg kan ikke høre dig.
Jeg kan ikke høre det.
Joseph.
Tilgiv mig.
Hvor er du, Joseph?
Hvor er du?
Han lever.
NÆSTE EPISODE
Vi fik noget information
angående en af vore overbetjentes død.
Lord Hervey er i live og tilbage i London.
Siger navnet Daniel Hervey Dem noget overhovedet?
Hvis jeg siger noget,
jeg er en død mand.
Vi fik noget information, herre.
Vi har nogle spørgsmål til Dem.
- Går du? - Kom med mig.
- Som hvad? - Som min kone.
Kun Hervey er syg nok til at tænke på dette.
Kun han ville tage hjerterne ud.
De må træffe dette valg.
- At dø? - At blive genforenet med Deres barn.
Tekster af: Helene Schou Haabegaard